превод и субтитри Даниеле Златини
а.к.а Дъчо
а.к.а. damebra само за замунда се
Тръгвай. - Благодаря, а рестото...
Тръгвай, тръгвай...
Добър вечер. - Добър вечер.
Благодарим ви, че дойдохте, радвам се да се запознаем. Как мина пътуването?
Към края имахме проблем... дълго чакахме.
Извинете, обичайните предохранителни мерки. Кой е вашият партньор?
Това е Никола, приятел... - Добре дошъл, Никола.
Роберто ми е говорил много за вас. - Какво каза?
Че добре говориш на испански.
Нашите условия са половината сега, половината след доставката.
Това е много... Не беше така с Фелипе.
Фелипе вече не е в бизнеса, аз съм.
Кажи му, че ще се погрижим за всичко. - Какво каза приятеля ти?
Всичко е наред... Но не искам да се чака дълго.
Няма да се наложи.
Пратката от Марбея, за два дни е в Милано.
Дженти, ще ви каже всички подробности. Моля, не ставайте...
Какво се връщате? - Утре вечер...
Имате време да видите този красив град.
Надявам се, това да е началото на едно добро приятелство.
Може би.
СН 6-3-0-9... шест нули...
25... 0-0... 9-7-7-9-8.
Размяната ще е днес, нали? - Да, г-не, не се притеснявайте.
А парите? - 30 000, смесени банкноти.
Скъпа... - Сега.
Добро утро. - Добро утро.
Добро утро.
Хайде! - Дръж, 1100 евро.
Поздрави вкъщи. - Благодаря.
Хайде, какво се срамуваш.
Как се казваш? - Исмаил.
Благодаря. - Пак заповядай.
Следващият. Ти си? - Джафар.
Джафар, може да си вървиш. - Не се бъзикай.
Благодаря. - Кой е следващият?
ЧЕРНИ ДУШИ
Какво не е наред, Роко? - Всичко е наред, защо?
Ами момчето от Неапол? - Дойде да се моли за прошка.
Казва, че съжалява, че няма да случи отново. Старата история.
По-добре, или аз ще го ошамаря следващия път.
Гладен съм. Искам нещо за ядене.
Отиваме в Мимо. - В Мимо...
Умирам от глад, а ти ме водиш при Мимо... - При Мимо е вкусно.
Ти луд ли си? - Искаш ли да спра и да те смъкна?
Сега ме заплашваш! - Завий надясно, отиваме при Леко.
Прави каквото ти казва, завий с шибаната кола и ни води при Леко!
Чете ти мислите ти, Луи. - Ако не щях да се самоубия.
Станахме на по 40 години и се държим като деца?
В какво се превърна? Малкият принц?
Ще има кучета. - Сега и от тях ли те е страх...
Къде е крикът? - Какво ще правиш с него?
Никога не се знае.
Хайде! Бягай!
Взехте две? Ще ми осерете колата! - Сядай и карай.
Ще останеш ли малко?
Отиваме в Монако веднага като пристигнат нещата.
Пийни. - Наздраве.
Наздраве, Паскуале. - Наздраве, приятел.
Виждаш ли, мадамата на дивана, седи сама.
Доведи ми я, искам да поговорим.
Ерика, ела тук!
Какво правиш тук сам?
Какво има? - Нищо.
Вчера Пепе идва при мен. Синът на Кароци.
Каза, че Барека иска да говори с теб.
Казва, че работим с всеки, а тях ги третираме като измет.
Какво му каза? - Какво да му кажа?
Че трябва да говоря първо с теб. - Не можа ли да измислиш отговор?
Наши хора живеят там. Старая се да бъда разумен.
За какъв чеп, да си разумен?
Да пием вино с другите, хайде.
Всичко това на семейството ли е? - Дай ми патрони от тази дупка.
Това дядо ти ли е?
Дядо ми Бастиан. Убиха го като куче на пътя за Ференцано.
Това е чичо ми Луиджи, беше с него. Беше само на 12 години.
Наистина ли искаш да направиш това? - От какво се страхуваш?
От утре това ще промени мнението ти.
Искаш ли да шмръкнеш?
Откъде го взе? От Пепе? - Без значение е откъде го имам.
Чичо ти шари с тонове, а ти вземаш от тая шматка.
Не се притеснявай.
Чичо ще ми изпрати тонове от това. - Вече го каза.
Добра ли е? - Важи.
Да вървим.
Скрий пушката, ще се видим след 10 м. - Добре.
Ти ли си... Къде беше цяла нощ? - Отивам в Милано.
Милано? - Да, Милано, пази се.
Нещо се случи ли?
Не. Чичо Луиджи се върна, отивам да го видя.
Ела с мен. Не си виждал брат си дълго време.
След всичко, което направи за теб. - Какво е направил?
Нищо, забрави.
Няма да ми казваш какво да правя. Разбираш ли?
Престани...
Говори с него мамо. - Обади ни се, като стигнеш.
Блея цялата нощ. - Трябваше да ми се обадиш по-рано.
Довечера ще бъде по-добре.
Ще взема малко сирене. - Ще донеса.
УБИТ ПАСТИР РАЗПРАВИЯ ЗА ОТКУП
Колко си пораснал!
Станал си хубавец.
Как е баща ти? Не сме се чували от шест месеца.
Все още е по хълмовете с тези животни. Не говори вече с нас.
Мисля, че е луд. - Не се говори така за баща.
Омръзна ми да живея с тях. Искам да остана с теб в Милано.
Какво ще правиш? - Знаеш добре.
Не искам кавги в семейството.
Вече пораснах, това е моят живот.
Кажи, че ще си помислиш. - Още не си дошъл и ме подкара.
Ще видим.
Първо да те оправим. Облякъл си се като чобан.
Не слагай много. - Добре.
Кога идва "престъпника"?
Не се бъзикай с него. Знаеш, че те обича.
Браво, съкровище.
Да ги сложим така...
Дойдоха. - Отвори им.
Къде е малката ми София? Как си?
Чичо Роко!
Трябваше да дойдеш направо при мен, а не да се моташ с този загубеняк.
Как си? Как пътува? - Добре.
Как е баща ти? - Добре е.
Лео, колко ще останеш в Милано? - Зависи, колкото трябва.
Не се притеснявай. Ще остане с мен.
Не се притеснявам, има място за всички. - Знам.
Баща ти прави ли вино? - Естествено.
Питах него, не теб.
Не ми харесва на село. - Наистина ли? Какво харесваш?
Не дойде в Милано да го тормозиш.
Можем ли да говорим на италиански? - Прости им, още го няма при тях.
Благодаря на Бога за това. Гарибалди зле ни раздели.
Какво знае маймуна като теб за Гарибалди? - Престани.
Значи, не ти харесва на село...
И си напуснал училище. В края на краищата, трябва да направиш нещо с живота си.
Участвал си й в стрелба в бар.
Какъв бар? - Не се ебавай с мен!
Добре, аз ще ви оставя малко. Ще проверя София.
Какво стана? Хайде, кажи на чичо си. - Да не си глътна езика?
Хлапето спорил с Фераро в бара на гарата.
На следващия ден, някой стрелял през прозорците. Това вярно ли е?
Кой ти каза това? - Не те интересува.
Истината ли казва чичо ти?
Това лайно Фераро каза, че всички сме идиоти!
И ти почна да стреляш? Кой ти разреши?
Фераро говори и за нас така.
Добре си направил. Следващия път го застреляй в крака.
Браво Луджи, насърчавай го. Внимавай, какво му набиваш в главата.
Създава неприятности. - Хайде, Роко, яж.
Стига толкова.
Не ми харесва как мислите. Вече ти казах.
Здравей.
Какво искат?
"Червеят" иска да ме види.
Здравей, Лучано. - Добър вечер, Дон Нино.
Влизай.
Сядай
Какво се е случило, Дон Нино?
Синът ти не се държи добре. - Какво е направил?
Унищожил е барът на Фераро. Надупчил го е като швейцарско сирене.
Лео не би направил това. Сигурен ли сте?
Дали съм сигурен?
Издърпай му ушите този път и да забравим за това.
Днешната младеж е такава. Разбирам го. Но...
От твоя страна ще се иска усилие...
Пратих съобщение на брат ти, но не получих отговор. Защо така?
Не знам за техния бизнес. - Все не знаеш нищо, нали?
Ти си по-големия брат и все не знаеш нищо?
Направи каквото можеш...
И по-бързо. Разбираш ли?
Здравей, Лучано, хубавец...
Как си? Да, тука е.
Защо? Какво стана?
Кога тръгва Козим? - Довечера, когато пристигне камиона.
Да отидем с него. Добре е да ни виждат заедно.
Седни като хората.
Големи говна забърка.
Хайде, излизай.
Козимо.
Преброи ли ги? - 320 пакета.
Товарете ги. - Веднага.
Колко ще изпратим на Талурас? - 15, както винаги.
Направи ги 30. Кажи им, че аз ще ги донеса.
Добре. - След 30 минути тръгвам.
Помогни на Козимо.
Здравей, Лео. - Здрасти, Козимо.
Дай ми чантата.
Добър вечер. - Елате с мен.
30 пакета. Ще платите, когато можете.
Нося ви и това.
Благодаря ти. - Няма нищо, вие сте приятели.
Луиджи, откъде тази щедрост. Бих искал да знам защо.
Заради онова арогантно копеле. Искам те с нас, Дон Пепе.
Знаете, че сме на ваша страна.
Защо не дойдете в планината следващата неделя?
Вземи родата. Ще вечеряме заедно.
Благодарни сме за поканата, но татко е по-добре да остане тук.
Пътуването е опасно за него. - Минете през Натиле, няма ченгета.
Ще помислим, Луиджи.
Това ли е синът на Лучано? - Ела тук Лео.
Чух, че не харесва, когато не го уважават.
С теб ли е? - Да.
Чичо ти е добър човек. - Номер едно.
Отиди в стаята си.
Отвори вратата! Отвори вратата, Лео.
Отвори! - Какво искаш?
Утре, идваш с мен при Фераро и ще му се извиниш.
Защо? Добре, че е брат ти, че да ни уважават малко.
Колко е красива. - Не ти ли харесва?
Какво да правя с това?
Носи го при специални случаи.
Ясно, не го харесваш.
Не е това. Твърде стара съм за това.
Не си стара, мамо. Все не може да ти се угоди, не е хубаво.
Не я упреквай, подаръкът е красив. Как изглежда моя? Красив е.
Отново преиграваш. - Казвам, каквото мисля.
Този го нямам. - Знам, че ги събираш... с мои пари.
А за мен, чичо?
Прав си, утре ще ти купя каквото искаш. - Благодаря.
Браво, Пинучо! - Искаш ли да опиташ?
Няма нужда.
Росарио! Луд ли си? Дръж го надолу, отново се държиш като дете!
Все ти ще се изцепиш. - Махай се.
Да ти го начукам.
Добро попадение.
Един ден ще го разпоря...
Вземи си малко ризото. - Не съм гладен.
Стига си се мръщил, брат ти ще реши всичко.
На брат ми в главата е пълна каша.
Те са тук. - Идвам.
Как сте, Дон Пепе? - Добре.
Радвам се, че дойде. - И аз.
Антонио! Как си? - Всичко е наред.
Паскуале!
Всичко ще е наред, просто продължавай да се усмихваш.
Дори не го познавам.
Направи го за дядо си. Всичко ще е наред, не се притеснявай.
Красива си.
Още ли си там? Покажи се малко. Хайде.
Добро утро. - Добро утро.
Ето, това е Лучия. - Това е Лео.
Това е Лучия. Може би вече се знаете.
Да отидем там.
Лео. - Лучия.
Какви са тия преструвки?
Върви ги поздрави. Моля те, Лучано. - Идвам.
Извинете!
Искам да вдигна тост за баща ви, Бастиан.
Израснахме заедно. Той работеше в Африко, а аз в Бручано.
Една река ни разделяше. Имахме труден живот.
Но заявявам пред всички, че бяхме най-добри приятели.
Наздраве! - Наздраве.
Пия също така, и за двойката в края на масата.
За Лео и Лучия.
И защо не, като се харесват младите, да се вземат.
Дон Пепино, да не бързаме. Все още са деца.
Лучиано. Аз съм стар.
Какво искаш да кажеш? Ще живееш сто години.
Лучиано, винаги си искал последната дума.
И аз ще кажа наздраве, да прогоним лошите мисли.
Отпусни се малко? - Не мога.
Защото стария говори много глупости. - Нека си дрънка.
Казаха ми, че Макари продава земя.
Нека я купим, използвай я за животни и вино.
Така ще притежаваме половината от хълма. - Какво да правя половин хълм?
Не се нуждаеш повече от мен?
Свърши виното...
Почваш да ме дразниш. - Дай ми бутилките.
Баща ни никога не е вярвал на стария Талури, а ти го доведе в дома ми.
Мислиш, че ще уплашиш Барека?
Как може всички да треперите пред тоя плъх?
Той е свършен. Кой мислиш, че си? Бог?
Дай му това, което той иска, но не ни излагай на опасност.
Няма да дам нищо на убиеца на баща ми.
Тогава го убий.
Искам да говоря с Галузо утре, доведи го тук.
Сериозно ли?
Прави каквото ти казвам.
Тръгвам.
Не ме ли познаваш? - Познах ви, Дон Мико.
Радвам се, че дойде. - Благодарен съм ви.
Имам нужда от подкрепа. - Кажете ми.
Мотура ме разстройва.
Спря камиона под прозореца ми.
И всичкия дим влезе в къщата.
Ако можете да ми помогнете. - Не се притеснявай.
Ще отида да говоря с него. - Благодаря ти много.
При убийците вървете, не при жертвите!
Тях трябва да хванете, тези копелета! Знаете ги кои са!
Защо не ни кажеш името?
А вие, госпожо. Нищо ли няма да кажете?
Роко, старшината иска да говори с теб. - Кой?
Марионетката от Флоренция. - Това е, което ме притеснява повече.
Ще се обади на прокурора от Реджио... - Да се обажда, на когото иска.
Прострелян е в лицето.
Трябва да запазиш спокойствие. Дръж се мъжки.
Разбираш ли?
Какво са ти направили Луиджи?
Къде е станало? - В близост до църквата.
Ще си платят за това, кълна се!
Навън!
Пуснете го. Спри се, Лео!
Присмиват ни се. - Остави ме да реша! Казах ти, успокои се!
Добър вечер. - Добър вечер.
Това е от Нино Барека.
Можете да ги оставите тук.
Имате ли някакво съобщение за него? - Кажи му "благодаря".
Довиждане.
Мамо.
Оставил си го сам?
Не, мамо. Не съм. Росарио е с него.
Какво мога да направя, чичо? - Нищо.
Качи се горе, ще говорим утре.
Откога си толкова религиозен?
Да го погребем. Да прекратим тази тъга.
И тогава какво?
Да си стиснем ръцете? И "Благодаря много"?
Талурас идваха ли? - Да, в болницата.
Доведи ми ги, искам да говоря с тях утре.
Кмета? - Това лайно не се вясна.
Навряхме го, където му е мястото и сега не се показва. А ченгетата?
Отчето иска да направи погребението в параклиса, от съображения за сигурност.
Майната му! Ще го направим в църквата.
В центъра на селото, за да го видят.
Да видим, кой ще дойде и кой — не.
Знам какво си мислиш.
Беше ми брат и аз го загубих. Сега трябва да останем сплотени
Без глупости, Лео.
Моята кръв...
За дълга, бъдете търпеливи още малко, ще ви платя.
Атилио, мислиш ли, че е точното време да говорим за това?
Прав си, съжалявам.
Помните ли баща ми? - Искрени съболезнования, съжалявам.
Ти си Стетеро, нали? Радвам се, че дойде.
Здравей, Лео. - Здравей.
Съжалявам. - Защо не дойде по-рано?
Не исках да безпокоя.
Сега остани тук, не си отивай.
Идват, да ги доведа ли тук? - Заведи ги долу.
Ти не.
Благодаря, че дойдохте.
Време за уреждане на нещата с тази змия. Искам Барека.
Сериозно ли? - Да ти приличам на шегаджия?
Знаеш ли какво означава това? - Означава война.
Не е война, искаме да се отървем от Чичио "Турчина" и Барека, и всичко е свършило.
Защо си толкова сигурен? - Вярвай ми.
Никола ги знае всичките, обикновени марионетки.
Какво ще кажеш, Антонио?
Какво да кажа? Не знам кой го е убил, сигурен ли си, че е той?
Как, дали съм сигурен? - Антонио, не ми харесва този разговор.
Не е само за нас, помисли за племенника си, как лошо свърши.
Не знаем това. - Какви глупости говориш?
Нико...
Да запазим спокойствие.
Ще им дадем малко време. - Лучиано е прав.
Ще ви дадем отговор след два дни, нека говорим с баща си.
Козимо... Изпрати ги.
Копелета, Луиджи ги направи богати, а те просто ще избягат.
Изчакайте, да видим. - Дръпнаха се! Не виждаш ли?
Никола е прав. Трябва да направим това сами.
Без да искаме разрешение от никого.
Кой ти каза да дойдеш тук?
Не трябва да говориш за това...
Трябва да клекнем на тези боклуци? Роко, кажи нещо?
Мисля!
Какво да мислиш? Да ни убият един по един?
Убиха Луиджи. Всичко свърши.
Защо говориш така? Беше ти брат. - Излез.
Защо?
Лучиано, остави. - Не се меси.
Казах ти, че горе им трябваш.
Оставам тук, върви ти. - Лучиано!
Не може да говориш така с мен! Ясно ли е?
Край на шоуто. - Искаш да ме биеш? Давай!
Да излезем малко на свеж въздух!
Разкарайте го оттук! - Аз ще говоря с него.
Какво си мислеше?
Нека аз убия това лайно. - Млъкни.
Роко, той е добър с пистолет. - Не ме интересува.
Както и да е...
Ще чакаме, край на дискусията. Ясно ли е?
Искат да убият Барека.
Луиджи трябваше да го убие, когато беше силен.
Сега Барека е силен. Ще чакаме...
Няма ли да им помогнем? - Ще изчакаме, да видим...
Антонио е прав. Роко е добър в бизнеса и Никола е способен.
Войната е нещо друго. Лучиано е прост овчар.
Пиши ги бегали.
Защо не говориш?
Ще ми кажеш, ако си истински приятел.
Какво искаш да кажеш? - Знаеш ли изоставеното училище?
И какво? - Къщата на Барека е отсреща.
Ще си го получи това копеле. Ще го застрелям през прозореца.
Какво, по дяволите, говориш? - Какво, насра ли се?
Знаех, че не може да ти вярвам. - Стига, Лео.
Обаче искаш стока, нали?
Не се притеснявай, просто ми пази гърба.
Здравей, татко. - Седни да ядеш.
Сега идвам.
Наред ли е всичко?
Дойде.
Влизай вътре.
Трябва да ти се сърдя, от Коледа не сте идвали.
Права си, но живеете далеч. - Далеч?
Истината е, че се отделихте от нас. Хайде.
Чаршафите са чисти. Ето и кърпи.
Ако искаш да вземеш душ.
Ще ти донеса духалката. - Антония...
Кажи, мила. - Искаш ли, да ми кажеш какво става?
Не говориш ли със съпруга си?
Ако имаш нужда от мен ще бъда в хола с майка ми.
Облечи се и слез. Очаква те.
Мамо...
Валерия, здравей. - Здравей.
Кога дойде? - Защо не отговаряш на телефона си?
Къде е София? - При сестра ми.
Какво й каза? - Че чичо й е болен.
Не ми харесва, когато е сама.
Връщам се в Милано веднага след погребението, и ти също.
Не мога да отида. - Защо?
Трябва да оправя нещо. - Какво?
Валерия, моля те. Стой далеч от това.
Опитайте се да запазиш спокойствие...
Брат ти е убит, никой нищо не ми казва, а аз да съм спокойна?
Да, успокой се. Слез при сестрите ми.
Няма да им слушам молитвите и глупостите. Аз не съм като вас!
Какво искаш?
Това е холът... Там кенефа...
Може пък да го убия, докато сере!
Какво е това? - Нищо...
Ще му хвръкне главата!
Къде отиваш? - Навън да пикая.
Кой е?
Кой е там!
Къде е Лео? - Не знам защо?
Не е спал вкъщи.
Ще дойде на опелото, ще видиш.
Пращат само жените. - Уплашени са.
Какво ще правим?
Кажи на попа да почва.
Лучиано, да влизаме.
От моите беззакония, и от греха ми, очисти ме.
Това, което е лошо в очите ти, аз го направих.
А Ти си праведен в думите си, и добър във волята си...
Беззаконието и греха в, който съм се родил...
Братя и сестри... живота в това село, спря за миг...
Защото загубихме още една душа в него.
Тези думи посвещаваме на нашия брат Луиджи.
Но преди всичко, трябва...
да намерим начин да отворим нашите сърца към тези, които живеят в средата на дявола.
Които нямат мир в душата си... Изправете се.
Бог да го прости... Евангелието на Марк казва...
Премина Исус на другия бряг на реката...
Голяма тълпа рибари се беше събрала, докато той е на брега.
Дойде и един от синагогата... Хайро.
Той се хвърли в краката му и започна да се моли ...
Дъщеря ми умира, ела и й помогни.
Той продължи, докато тълпата го последва...
Една жена, която дълго време кървеше и е страдала толкова много ...
... И каквото лечителите не можеха да лекуват, тя го лекуваше...
Взе ръката й, и треската изчезна.
Започна да се моли, за да изкупи греховете й.
Не зачитате никого, дори и в такъв труден момент. Не ви ли е срам.
Искате ли нещо за пиене? Ликьор, Амаро, вино, ракия...
Росарио, престани.
Това е голяма трагедия за всички нас...
Лучиано...
Роко!
Помощ...
Помощ! Помогнете ми, моля,
Лучиано...
Остави пистолета. Остави го, умолявам те...
Свали оръжието, моля те...
Моля те...
превод и субтитри ДАНИЕЛЕ ЗЛАТИНИ
а.к.а Дъчко а.к.а damebra